![views](/assets/images/bg/eye_orange.png)
![Pentru a adăuga pagina la favorite, logați-vă](/resources/images/site/bookmarks2.png)
Balada VII Vălmăşeala de Victor Hugo
Armiile se mişcă; izbirea lor e straşnică,
luptătorii sunt straşnici, ranele straşnice, războiul straşnic.
Gonzalo Berceo, Bătălia de la Simancas
Păstor! Ia altă cale. — La poala celei coaste
Priveşti tu două cete de oameni mulţi de oaste?
Vezi pâlcurile dese de lance ascuţite,
Stând gata să s-arunce în sânge şi omor?
S-opriră să se lupte pe plaile-nflorite.
Te sparie-a lor strigăt?... Acesta-i cântul lor!
„Alergaţi cu grabă mare
Vulturi lacomi, bufne, corbi.
Veniţi iute la mâncare,
Lăsaţi cuibul de prin sorbi.
Vrăjmaşul a să-şi dea duhul!
Faceţi să geamă văzduhul
De-a voastre triste strigări.
Peară duşmănesc norodul!
Popa le-a cetit prohodul;
Moară-n plâns şi văietări!“
Ronan, prinţul de Galii, baronul Normandiei
Aice vror să-şi cerce puterea ostăşiei.
Vitezi sunt normandezii, iar galii ageri foarte;
Cu arme strălucite sunt unii îmbrăcaţi,
Ceilalţi pe a lor frunte deprinsu-s-au să poarte
Coifuri, unde s-arată dinţi de lup încleştaţi.
„Ce ne pasă dacă plânge
Văduva neâncetat?
Noi mâni vom spală de sânge
Braţul nostru încruntat.
Rangurile să ne strângem
Pe vrăjmaş ca să-l înfrângem
Să-l perdem de pe pământ!
Brazdele arse de soare.
Ce le calcă în picioare
Să le fie un mormânt!“
S-a dat semnul bătăiei. — Prin valuri colbăite,
Ca trosnetul răsună a lor urme-ncâlcite.
Precum sunt doi cai negri ce rod a lor zăbale,
Precum doi straşnici tauri care se luptă-n munţi,
Acest fel aste două grămăzi de fer şi zale,
Îşi sfarmă în izbire a lor de oţel frunţi.
„Mergeţi, ostaşi, cale bună!
Biruinţă vă urez!
Toba saxonă răsună
Şi buciumul normandez.
Junghi şi săbii ascuţite,
Alebărzi mult oţelite
Pintre zali vă faceţi loc;
Staţi înfipte,-omorâtoare,
În peptele zvâcnitoare,
Ca nişte raze de foc!“
Soarele nu se vede. — Lumina lui cuprinsă
De spaimă, stă deasupra acei flăcări întinse,
Precum un scut roşatic într-un cuptor de focuri.
Cu aburi groşi de sânge ferul se învăli.
Drumeţul ce priveşte aceste crunte jocuri,
Că iadul se deschise acolo el gândi!
„Dar jocul se prelungeşte
Vitezilor luptători;
Rang piste rang năvăleşte.
Pulberea se-nalţă-n nori.
Voinicul calcă-n picioare
Pre rănitul care moare;
Iar pedestrul doborât
În cumplita năpustire,
Subt a calului izbire,
A căzut şi a perit!“
Ce zgomot trist de arme! Ce ţipete fioroase!
În spate galii poartă pei grele şi flocoase;
Despreţuind a lancei împungeri ucigaşe,
Pe-ai lor morţi vror să moară ca nişte bravi ostaşi.
Ei pare că înjură cu a lor feţe trufaşe
Normanda călărime pe caii uriaşi!
„Care-au frânt în bătălie
Lancele, săbii şi junghi,
Lupte-se cu bărbăţie
Cu mâni, cu dinţi şi cu unghi.
Lupii or să se răpadă,
Şi-n gura lor or să cadă
Cei ce n-au căzut sub fer.
Murim moarte vitezească,
Ziua în mâni să ne găsească,
Cu a săbiei mâner!“
Păstor! acuma vino.— Apuse-a zilei rază;
Lovirele-n întunec mai groznic scânteiază;
Sângele şiroieşte, şi caii trudiţi zbeară;
Veselă aşteaptă moartea l-a tartarului porţi.
Ş-aceşti sângeroşi oameni în lupta lor amară,
Mâni vor gusta odihnă, învingători sau morţi!
În contextul lansării programului ”Satul European”, ce probleme vitale există în localitatea dumneavoastră?
- Statut:
- Sat
- Prima atestare:
- 1910
- Populația:
- 64 locuitori
Făgădău este un sat din cadrul comunei Văscăuţi, raionul Floreşti. Localitatea Făgădău este situată la distanța de 30 km de orașul Florești și la 120 km de Chișinău. Conform datelor recensămîntului din anul 2004, populaţia satului constituie 64 locuitori. Satul Făgădău a fost întemeiat în anul 1910.