![views](/assets/images/bg/eye_orange.png)
![Pentru a adăuga pagina la favorite, logați-vă](/resources/images/site/bookmarks2.png)
Imnul de sară
Cătră fiia mea Ermioana
Când Pionul îmi ascunde a luceafărului rază
Ş-umbra nopţei se răspânde pest-a ceriului tărie,
Chiar ca stele nemurinde l-al meu cuget scânteiază
Ale epohei trecute de mii fapte-icoana vie
Şi-n memorie-mi invită melanholic, dulce cânt
Despre-a patriei mari oameni ce zac astăzi în mormânt.
Toate-n giurul meu sunt mute; preste murii ce-n vechime
Răsunau de imne sânte muşchiul verde se întinde;
La serbare şi la triumf nu mai cheamă pe giunime
Cel cuvânt ce-n inimi nobili patriot-amor aprinde,
Ş-a eroilor nepotul, moştenirei lor străin,
Azi la fiii săi nu lasă decât un amar suspin.
Dar din fere ovelite, und-a lui memorie zace,
Sunetul a lirei mele în trecutul să-l repoarte,
Pe strămoşi să-i prezenteze, ce-n resbel, precum în pace,
Prin credinţă şi unire aparau a patriei soartă,
Încât prin a lor virtute, ce fu arma lor şi scut,
În un curs de ani a mie astă ţară s-a ţinut.
În lucoare maiestoasă, de timp repede mânată,
P-Alexandru Bun să vază, ce ni-a dat legi ş-o coronă,
Pe cel fulger a lui Aris, Ştefan, ce cu mică ceată
A învins pe regi, pe eroi ş-al Asiei legionă,
Pe a Lupului trei fiice, ce-n frumseţă s-a mărit
Şi-n Suceava [1] pe anticul Ilion a înnoit.
Între nor de ambrozie, purtate de turturele,
Ce de gemete duioase sună-n giur o armonie,
Repede chiar ca o clipă, tinere trec vergurele,
Între care cunosc Una [2], ce-ncă-n inima me-i vie;
Ele-n lume nu simţiră nici durere, nici amor,
Şi trecând de-aici sporit-au ale îngerilor hor.
Acordează a ta arfă, fiio a giuniei mele!
Pe cea stânc-a Petrodavei s-aşăzămu-ne-mpreună,
Cât Cernegura pinoasă va luci di-a nopţei stele,
Pe când freamătul pădurei ş-unda murmur dulce sună,
Să cântăm d-acele fapte; călătorul ce-asculta
De a noastre zise poate un răsunet va pastra!
[2] Aluzie la resbelul ce a provocat fiile cele frumoase a prinţului Vasile Lupu (Gh. A.).
[1] A mea fie Eufrosina, moartă în etate de 16 ani (Gh. A.).
În contextul lansării programului ”Satul European”, ce probleme vitale există în localitatea dumneavoastră?
- Statut:
- Sat
- Prima atestare:
- 1430
- Populația:
- 1402 locuitori
Bieşti este un sat şi comună din raionul Orhei. Din componenţa comunei fac parte localităţile Cihoreni, Slobozia-Hodorogea și Bieşti. Localitatea se află la distanța de 25 km de oraşul Orhei şi la 72 km de Chișinău. La recensămîntul din anul 2004, populaţia satului constituia 1402 oameni. Satul Biești a fost menționat documentar în anul 1430.