![]() |
Valeriu Gaina: Pentru a deveni cel mai bun, practicam chitara opt ore pe zi (Foto, Video)
Numele lui Valeriu Gaina este indispensabil de rockul sovietic, legendarul muzician este cunoscut nu doar pe teritoriul fostei URSS, ci și dincolo de hotarele ei.
Valeriu Gaina s-a născut în Moldova, la Căzănești, Telenești. Acolo a copilărit, acolo visa să devină muzician. Și a devenit. Dar nu un muzician oarecare, ci unul vestit, care de multe ori a fost recunoscut cel mai bun chitarist din URSS, iar grupul său "Cruiz" – cel mai bun în Uniunea Sovietică.
În prezent, Valeriu Gaina este stabilit la Los Angeles, duce dorul Patriei moldovenești și vorbește cu drag despre ea. Am reușit să luăm legătura cu Valeriu prin intermediul mijloacelor moderne de comunicare și să înregistrăm un interviu, pe care vi-l propunem atenției în cele ce urmează.
- Bună ziua, domnule Gaina! Noi, conaționalii Dvs., nu v-am văzut și nu v-am auzit demultișor. Ce mai faceți?
- Salut! Toate bune, treburile merg înainte, muncesc, duc o viață destul de intensă. Spre exemplu, recent am fost la o expoziție a instrumentelor muzicale din Los Angeles – NAMM Show se numește. Foarte multă lume, multe lucruri interesante.
- Vreau să vă întreb despre copilărie – unde ați crescut, ce amintiri păstrați despre acele vremuri, despre satul natal? Mai aveți rude în Moldova?
- Da, am rude, și chiar suficient de multe. M-am născut la Căzănești, Telenești, și am trăit în satul natal pînă în 1968. Am amintiri frumoase din copilărie - sincer vorbind, pe atunci nu-mi închipuiam să am o altă viață – nu văzusem nimic în afară de satul meu. Pe atunci nu puteam visa la ceva mai bun. Totuși, dacă e să vorbim despre copilărie, cred că ne era destul de greu, nu duceam o viață prea ușoară. Am un frate cu doi ani mai mare și el tot mi-a povestit cum se trăia pe atunci. Spre exemplu, nu întotdeauna aveam pe masă suficientă hrană, părinții erau învățători și nu știu de ce în casa noastră întotdeauna lipsea ceva necesar pentru ca să fim fericiți. Apoi, după ce am împlinit 10-12 ani, a fost ceva mai ușor...
Îmi amintesc că în copilărie făceam des pneumonii. Poate clima moldovenească era de vină... Aici, la Los Angeles, unde stau acum, clima este uscată, ușor de suportat, iar în patrie, eu cred că vre-o zece ani am tot făcut pneumonii. Așa îmi era soarta și trebuia să lupt cu asta, de aceea lipseam adesea de la școală. Țin minte, nu vroiam să merg la spital – mi se părea că mama mă va lăsa acolo, eu plîngeam, dar mama era mereu alături. Boleam în fiecare iarnă. În schimb, adoram vara, era foarte frumos. Casa noastră era chiar lîngă stadion, alături de școală. Este un loc uimitor. Închipuiți-vă: școala, peste gard de ea – cimitirul, iar de cealaltă parte a școlii, tot peste gard - casa noastră. Și eu ieșeam din ogradă direct pe stadion, apoi – la școală. Iar dacă trebuia să merg la magazin sau cafenea, trebuia să traversez stadionul pentru a ieși la strada princiaplă. Țin bine minte aceasta. Iar deoarece alături era cimitirul, adesea auzeam sunetele fanfarei care petrecea oamenii pe ultimul drum și asta mă întrista...
Totuși, chiar dacă alături de casă era cimitirul, am amintiri luminoase și dragi despre copilăria petrecută la Căzănești. Mi-am iubit satul natal foarte mult, avea un spirit aparte.
- Cînd ați fost ultima oară la Căzănești?
- Cred că vre-o zece ani în urmă. Dar aproape că nu mi-am recunoscut satul natal – prea multe s-au schimbat acolo. Tabloul pe care l-am păstrat în memorie nu semăna cu ceea ce am văzut. Țin minte, pe Răut era o centrală electrică, acum ea nu mai funcționează, dar este o valoare istorică pentru satul meu natal. Pe atunci rîul era lat, noi ne scăldam în el, cu greu îl treceam înot. Acum Răutul s-a îngustat, a scăzut... Am fost foarte mirat. Mai pe scurt, cele văzute nu au coincis cu amintirile mele.
- În viitorul apropiat intenționați să vizitați locurile natale?
- Poate că reușesc anul acesta să vin, căci am primit o invitație de la Chișinău – se dorește acolo un concert cu participarea mea. Dar deocamdată nu dispun de informații exacte, nici nu vreau să plănuiesc ceva din timp. Dar îmi doresc mult să vin!
Continuarea articolului citiți pe noi.md.
Sursa:
Anunț important pentru cetățenii Republicii Moldova din Rusia
China va introduce regimul de călătorie fără viză pentru cetățenii mai multor țări
Valerii Catruc: "Este important să menții o conexiune cu natura. Aceasta este sursa de putere, inspi…
Moldova și topul celor mai puternice pașapoarte
Cum comentează Popșoi informațiile privind intenția autorităților de a introduce vize cetățenilor ru…
Compania DAAC Hermes S.A. a primit Certificatul de credibilitate ca cel mai onest contribuabil ©
- În cel mai rece punct de pe Pământ a fost înregistrat un record de temperatură: ce a indicat termome…
- Câștigătorii concursului anual de fotografie științifică Biker Street
- Pe cei puternici nu-i iubesc — sunt incomozi. Nu pot fi controlați.
- Tehnologia singurătății: de ce noii -waifu-bots- din Japonia amenință adolescenții și viitorul lor.
- Viața Urbană vs Armonia cu Natura
- Atenție! Nu amestecați niciodată aceste 7 fructe!
În contextul lansării programului ”Satul European”, ce probleme vitale există în localitatea dumneavoastră?
- Statut:
- Sat
- Prima atestare:
- 1920
- Populația:
- 77 locuitori
Pînzărenii Noi este un sat din cadrul comunei Pînzăreni, raionul Făleşti. Localitatea se află la distanța de 6 km de orașul Fălești și la 133 km de Chișinău. Conform datelor recensămîntului din anul 2004, populaţia satului constituia 77 de oameni. Satul Pînzărenii Noi a fost înființat în anul 1920.
Comentarii
(0)